Jag knäpper ihop mina händer — Både tysta och uttalade böner hör ihärdigt till ett kristet liv
![](https://abounderrattelser.fi/wp-content/uploads/2019/01/Kolumn-Mari-Nurmi-1-960x720.png)
Det här är en opinionstext, åsikterna är skribentens egna.
Jag knäpper ihop mina händer alltid likadant eftersom jag är högerhänt, den vänstra tummen ovanpå den högra. I mitt arbete ber jag flera gånger om dagen, med hjälp av olika handböcker eller bönböcker och böner jag själv har skrivit.
Jag ber både högt med andra och tyst för mig själv, när jag ska börja en verksamhet, i kyrkan, i bilen när jag kör eller i butikens kassakö – i stort sätt när och var som helst. Att be är vanligt. På mitt eget sätt och både i jobbet och hemma hör jag ihop med något ofattbart. Helige Guden. Han bär all min glädje och mina sorger.
Den 18 januari är den ekumeniska bönedagen för kristen enhet och det är en början till en bönevecka som firas 18-25.1. Varför firar man bönedag? För att vi behöver gemensam bön. Så att vi inte bygger våra liv bara genom att lita på våra egna lyckande och framgång. I bönen är vi framför Gud som ser oss genom sin nåd och kärlek – även om vi inte ser Gud.
Temat för böneveckan år 2019 ”Var ärliga och rättvisa” påminner oss om kristna värderingar och vikten av att följa dem. Ärlighet och rättvisa hör samman och utgör en grund för hela världens välfärd.
Juletiden har vi lämnat bakom oss men kärlekens budskap, julens budskap hjälper oss att förstå innehållet av böneveckans tema. Jesus, Guds son föddes till en människa. Jesus uppmanar oss att bemöta de obekanta och de som känns främmande utan fördomar och hat. Gud finns i mig och min nästa, därför ärar jag Guds förmänskligande i varje människa jag möter. I dessa vardagliga möten behöver vi alla få känna Guds krafter och omhändertagande. Vi behöver bön för bara i Gud allena finns det fred och lycka som vi vill få del av redan i detta liv.
Både tysta och uttalade bön hör ihärdigt till ett kristet liv. Gud älskar oss och vi får låta Gud älska oss. I bönen kan vi också be om att Gud själv ber i oss. Amen är inte ett slut utan en början.
”Men Herrens nåd tar inte slut,
hans barmhärtighet upphör aldrig.
Varje morgon är den ny –
stor är din trofasthet.
Min andel är Herren, det vet jag,
därför hoppas jag på honom.
Herren är god mot den som kommer till honom,
mot den som sätter sin lit till honom.
Det är gott att hoppas i stillhet
på hjälp från Herren.”
(Klag. 3:22-26)
Mari Nurmi
Barn- och ungdomsarbetsledare
Väståbolands svenska församling
Kommentarer
Alla som kommenterar ÅU:s webbartiklar förväntas göra det sakligt och under sitt eget namn. Vi godkänner inga länkar till externa webbplatser i kommentarerna. Kommentarerna modereras. Fyll i både ditt för- och efternamn, tack.